Nancy.
Nancy?
Jag förstår hur smärtsamt det är, men allt du sett...
...kan vara till hjälp i jakten på Owens mördare.
Owen?
Du ska få lite vatten.
–Lämna kroppen till oss. –Den ska väl obduceras?
Ja, privat. Inte på vilket bårhus som helst.
Vi ska nog fråga tant Diana.
Vill du hålla i planeringen?
Vet du ens vad Owen hette i andranamn?
Fixa fram en handledare eller nåt sånt!
Inte här.
Har nån pratat med er?
Nej. Ace avlägger vittnesmål nu.
Lisbeth leder utredningen och sitter där inne med Nancy.
Var ska jag börja?
Din familj hatar visserligen polisen, men jag kunde ha sett nåt.
–Förlåt. Jag gjorde bort mig rejält. –Vi ska ta fast den skyldige.
Du och Owen var ju ett par.
Finns det nånting du kan berätta om?
–Ett motiv? En misstänkt? –Det var jag. Det är mitt fel.
–Det känns säkert... –Vi utförde en ritual.
För att jag inte offrade...
...tog anden Aglaeca Owen. Låt mig vara i fred.
Kan verkligen Aglaeca ha mördat Owen?
–Skyddsritualen... –Fungerade inte.
Det är inte bara Owen det går ut över.
–Hon lär ge sig på oss alla. –Hon skickar varsel.
Tänk om Owen fick nåt annat tecken–
–innan hon skar upp honom.
Vi kan prata med Owen.
Då kanske vi kan ta reda på hur vi hejdar henne.
–Seans? –Vi har blivit rätt bra på det.
–Jaså? –Sist gick det ju sådär.
Owens ande kan finnas kvar. Som Tiffanys. Tiden är knapp.
Vi måste försöka. Annars hinner vi falla offer.
Hur vet man att spökfällorna funkar? Lyser eller flyger de?
De ska klirra.
Som Tingeling?
–Funkar trasiga? –Den hade Owen sönder.
Han stötte till den.
Andar dras till föremål de vidrört. Vi kan åkalla Owen med skärvorna.
Släktingarna och Diana undrar var jag är.
Vi kan väl se till att komma igång?
–Du ryckte dig undan från min hand. –När då?
Alldeles nyss. Och förut på polisstationen.
Är det nåt annat på gång?
Killar hatar väl när tjejen är klängig inför kompisar?
–Det gäller inte oss. –Jag kanske inte gillar det.
Det är lugnt. Antar jag.
Jag hörde om Owen.
Jag ville bara komma och titta till Nancy.
–För jag är ju... –Hennes far?
Nancy slipper nog helst det här just nu.
Är du säker? Jag vill gärna höra det från min dotter.
Du, Ryan, jag...
Jag fattar vad du vill göra, men du har ingen rätt till mig.
Jag vill bara vara rättvis mot dig.
Jag kan inte släppa in dig så här.
Alla kvinnor i ditt liv har dött eller blivit rubbade.
Lucy, Tiffany...
Jag vill inte att det drabbar mig också.
Hinkförbannelsen har inte slagit till. Jag är väl rubbad.
–Jag menade inte dig. –Det är lugnt. Dags för seans.
Vi åkallar din ande, Owen Marvin.
–Känner ni er redo för det här? –Jag är redo.
Jag är ledsen.
Men hoppfull. Vi kanske kan få säga adjö.
Och kanske du kan få slippa en del av skuldkänslorna.
Hoppas vi får veta vad som hände mellan varslen och angreppet.
Om det ska gå vägen får vi koncentrera oss.
Owen Marvin.
Var du än är, var snäll och hör oss.
Följ ljudet. Rör vid denna världen än en gång.
Owen.
Är det du?
Det är nån här. Nån som är stor.
Det var Aglaeca. Hon vill nog inte att vi pratar med Owen.
–Hoppas det inte var arvegods. –Jag lagar det.
Benen är krossade.
–Jag kan laga delar av det. –Det är dags.
–Jag måste uthärda släkten. –Vad kan vi göra, Bess?
–Kan ni vara med och stötta mig? –Ja, jag följer med.
–Jag med. –Tack.
–Stannar du hos Nancy? –Helt klart.
–Såg du hur hon såg ut? –Du får nog ta en större flaska.
Varför dödade hon oss inte?
Hon kanske inte jobbar så. Om vi ändå visste vem hon var innan hon dog.
Här behövs en historielektion.
Isaac. Hej. Har Whitney gjort allt det här?
Vi sitter shiva. Om vi nu är judar den här veckan.
Cassidy böjer liksom mer på armbågar än på knän.
–Var är tant Diana? –På sin svit.
–Du fixar det. –Hojta om du behöver oss.
Är nån av er konstnär?
Owen ska ha ett porträtt i sorgesalen.
Finns det en hel sal?
–Jag ville ju vara ensam. –Förlåt, men...
Är det du, Bess?
Kom in. Tur att det inte var Whitney. Hon frågar så dumt.
Jag går igenom Owens papper.
Jag vet att Owen var din favorit.
Han var snäll mot mig också.
Han stöttade mig och hjälpte mig bli en i släkten.
Att vara en Marvin betyder mycket för dig, inte sant?
Då måste du kämpa för det.
Vad vill du att jag gör?
Jag måste få veta vad som hände och du känner nån i ordningsmakten.
–Kan du lita på henne, Bess? –Ja, så klart. Hur så?
Det kan nog vara till stor hjälp–
–att veta allt Lisbeth vet.
Så fort hon vet det.
–Nämns Aglaeca första gången 1806? –I tryck, ja. Få se.
Horseshoe Bay–Bladet är en smula partiskt.
–Vi vill ha nåt ärligt. –Det blir Kuriren.
De var först med att spåra folksagan...
...till en verklig kvinna.
–Hur bekanta är ni med Aglaeca? –Legenden eller själva väsendet?
–Vi har träffats som hastigast. –Nej, ni misstar er.
Ytterst få har någonsin sett Aglaeca.
Hon är inget dussinspöke. Hon är den vita valen.
–Hon hade stjärt. –Vi frammanade henne.
Vi två och några vänner.
Och Owen Marvin.
Hon begärde hans blod, och fick inte alltihop.
Jag har aldrig stött på någon som har frammanat henne.
–Jag får titta i gamla rapporter. –Står det hur vi klarar oss där?
Ni? Owen ju dog igår och ni är ju vid liv båda två.
Ja, oss veterligen.
Jag har bara läst att hon tar alla själar på en gång.
Om det var hon borde ni ha strukit med allihop.
Vem mördade Owen då?
Är det en person som har mördat Owen?
Så galet att vi inte tänkte på att mördaren kan vara människa.
Men vi kan fortfarande drabbas av förbannelsen.
Nu är det det här vi ska lösa. Vem skulle vilja hämnas på Owen?
Nån som vinner på att han trillar av pinn.
Här kryllar av tänkbara arvingar.
Ingen av mina släktingar skulle nog kunna göra nåt sånt.
–De kan ha lejt nån. –Vill du prata med dem?
–Luska ut motiv? –Vi har konkurrens.
–Lisbeth har en hel stab. –Utnyttja det.
Vi kan passa på att kolla Owens lägenhet. Han hade en privat våning–
–ifall han ville vara i fred eller hade nån på besök.
–Sköter du utredningen på ditt håll? –Hon har gått.
–Selfie? –Jag kör inte.
Det är ett DNA–prov som ska rentvå er.
–Du kunde ha sagt nåt. –Jag ville inte vänta på inbjudan.
–Det här är en privat fest. –Det här är ett domstolsbeslut.
Det här var brett. Minst 11 jurister närvarar här.
Jag ska anteckna att ni inte vill frias från misstankar.
Jag börjar. Å släkten Marvins vägnar samarbetar vi gärna.
–Det tackar poliskåren för. –Misstänker du nån i min släkt?
–Det kan jag inte säga. –Kan du tala om vad du kan säga?
Kanske.
Ingen Marvin har hamnat i bojor sen fejden med Harry Winston.
–Är de oskyldiga? –Eller går de bara ostraffade?
Om ni räknar med skvaller, så kan jag säga som så–
–att Marvins inte tjallar.
Isaac kapade sin caddies identitet och köpte en svävare.
För ett misstag på golfbanan. Men han skulle inte leja nån torped.
Whitney lät en kille kvadda en äkta mans bil för att hon föll för honom.
Hur desperat är det inte att vara nåns älskarinna?
–Hur känns det? –Fint. Söndra och härska.
Försöker du stöta bort mig?
Förlåt. Jag glömde att ingen gillar sånt.
Vi ses sen.
–Vet tant Diana om detektivlekarna? –Hon bad mig hjälpa till med Owen.
–Vad heter Owen i andranamn? –Tiberius.
T–I–B–E–R–I–U–S.
Tack. Beklagar sorgen.
Det här sköter jag.
Det här känns fel hur vi än gör. Det borde inte ha hänt alls.
Vi behöver kistbärare och talare. Hjälper du mig?
Vad du än spelar, så ska du inte få vinna.
Släkten är taskiga, självmedicinerande narcissister.
Men de älskade Owen. Inte lika högt som sig själva, men ändå.
Jag misstänker dem inte heller. Cassidy har tusentals bilder.
–Har hon alibi? –Ja, bilder av sig själv på festen.
Och dina släktingar. Ingen med kniv.
Ingen Tingeling?
Nej.
Alla kommer inte tillbaka.
Du har fått dina törnar av livet. Allt om dina föräldrar, och nu...
Om du vill prata, så ställer jag upp.
Tack så mycket.
Finner jag bara orden, så.
Till dess pratar jag varken om mina pappor eller min döde pojkvän.
Titta.
"Marvins förråd" står det. Vet du var nyckeln är?
Strunt samma.
–Jag har hittat en. –Ace. Nån har varit här.
Nån iakttog Owen. Avtrycket är färskt. Tack för hjälpen.
Återgälda tjänsten då. Vad jämförs DNA–proverna med?
Din sorg är så klart stor, men det här hjälper inte.
Jag hör vad du säger. Har ni mördarens DNA? Varifrån?
Från Owen. Han kämpade emot.
Hudprover fanns under Owens naglar.
När får ni svaren på avtrycket på fönstret?
–Det får vi nog inte. –Varför inte?
Det fanns inga fingeravtryck. Samma avtryck fanns på Owens mobil.
Det fanns spår av en substans.
Kan du berätta nåt mer?
Låt mig få hjälpa till. Utnyttja mig.
Får jag utnyttja honom?
Hur är det? Handlar det om Nancy?
Nej. Eller, ja...
Du... Det Nancy sa om alla kvinnor i ditt liv...
–Att du gör oss rubbade... –Handlar det om oss?
Vi har ju rett ut det här. Det vi gjorde var orätt, men...
–Det du gjorde mot mig. –Ja.
Jag borde inte ha utnyttjat dig, men...nu är väl allt lugnt?
–Hur skulle det kunna vara det? –Du har aldrig sagt nåt annat.
–Du ville ha mig. –Jag var 17 år!
Jag var nykär, jag var ung och dum och visste inte bättre.
Det gjorde du.
Du har rätt. Jag var korkad och lögnaktig.
Jag inbillade dig att jag skulle lämna min fru. Jag var ett elände.
Det är inte du som är offret. Du fick mig att tro på allt du sa.
Du fick mig att tro att jag inte förtjänade bättre.
Du inbillade mig att jag ville vara en snuskig hemlighet–
–för jag var en fattig 17–åring betagen av en rik, äldre, gift man.
Och nu vet jag inte hur ett riktigt förhållande går till.
Jag kom att tro att det normala var det vi hade.
Jag kan inte ens hålla handen, för du lärde mig fel regler.
–Jag är hemskt ledsen. –Nej! Ta inte i mig!
Jag som trodde att allt var lugnt, men det är det inte.
Långt ifrån.
Men jag fixar det här. Jag är ju för fan George Fan.
Gå bara.
Koden till Owens mobil slogs in felaktigt tills den dog.
–Tidpunkt. –Ungefär när han dog.
–Ville mördaren ha nåt på hans mobil? –Ja, men han fick inte tag på det.
–Är det svaren? –Substansen i avtrycket på rutan.
Bensin och 4–taktsolja. Som används till...
Motorbåtar.
MIN SLÄKT ÄR NOG OSKYLDIG KAN DU RINGA?
Jag måste ta det här. Väntar ni här?
Kom nu. Vi ska fånga en mördare.
–Lönnfack? –Nick satte in det.
–Titta. –Jag ser inget.
Just det. Igår morse låg Lucys kompassmedaljong där.
Det borde ha skett helt synligt.
Det var nog inte Owen som blev iakttagen.
–Det var nog jag. –Så han är tillbaka?
Spänn fast dig.
Det blir nog mest givande om jag går in ensam.
Det gäller absolut andra produkter.
Men det här är garanterat helt giftfritt och naturligt.
Patrice, det gäller din son.
–Vem då? –Var är Joshua?
Det där ser smaskigt ut.
Snälla Patrice. Jag måste hitta Joshua. Var kan han vara?
Han skulle söka upp dig på Havsdrottningsceremonin.
Han ville ge storasyster blommor.
Jag sa att du skulle komma hem igen, Lucy.
–Jag hjälper dig. –Du kan ta hand om din mamma, du.
Fast jag inte alltid kan ta hand om dig.
Men du vet väl att jag älskar dig? Hur arg du än tror att jag är.
Jag är inte Lucy.
Jag är hennes dotter.
Det är omöjligt. Lucy är borta.
–Hon är död sen 19 år. –Jag föddes kvällen när hon dog.
–Hon sa inget till nån. –Är du hennes barn?
Jag fick ett barnbarn. Och det är du.
Jag har missat hela ditt liv.
Nej då, bara fram till nu.
SOS.
Patrice... Mormor...
Har Joshua kommit tillbaka?
Vännen, han har aldrig gett sig av.
Hallå?
Jag tror att Joshua Dodd lever, Lisbeth.
Lucys medaljong.
–Du dödade Owen. –Jag bad in pojkvän sms:a dig.
–Han ville inte. –Han skulle locka mig till dig.
Han vägrade. Han kämpade emot.
Tysta honom var svårt. Du verkade vara viktigare än hans liv.
Jag ville honom inget ont. Jag ville bara hämnas min syster.
–Lucy mördades inte. –Jo!
Och du övertygade domaren om att min egen syster tog livet av sig.
Din syster var min mor!
Sist du såg henne var hon med barn, sen gick hon för att ta sitt liv.
Sluta ljuga.
Hon födde mig. Kate Drew hjälpte till och fick svära på att inget säga.
Jag är Lucys dotter och din systerdotter.
–Nej. –Polisen är här, Nancy.
Försök inte smita nu, Josh.
Nej, Josh!
Han hängde i en arm. Nancy sprang för att dra upp honom.
–Jag lät honom nästan falla. –Ja, men han var ju galen.
–Han var tung också. –Jag övervägde det faktiskt.
–Men du gjorde det inte. –Ni hjälptes åt.
–Så tacklar vi förbannelsen. –Just det. Vi sitter i samma båt.
–Sam–förbannade. –Somliga har egna förbannelser.
Aglaeca är inte att leka med. Vila ut nu, mina lagmedlemmar.
Jag ville bara tacka för att du burade in Joshua Dodd.
–Släkten är glad för det. –Tjänar och skyddar gör jag så gärna.
Har han begärt advokat?
Undrar du eller tant Diana?
Jag vill bara stötta henne i sorgen.
Och när hon vill veta nåt jag inte får uttala mig om?
–De är inte brottslingar hela bunten. –De har en sorgesal.
Och när du blir varse deras lik i garderoben?
Talar du om det för mig då?
Får jag?
Vänta. Jag...
Hör här.
Min syn på förhållanden har varit...
...lite störd.
Jag har den ovanan att ha låga förväntningar på folk, även dig.
–Förlåt. –Du behöver inte be om ursäkt.
Jo, för dig och för mig själv.
Jag gick ifrån dig hos Marvins för att träffa Ryan.
–Det var oväntat. –Jag behövde det för att gå vidare.
Jag trodde att jag inte förtjänade bättre.
Men jag förtjänar ju för fan det jag själv vill ha.
Och vad vill du ha?
Dig.
Oss.
Ett fullständigt förhållande.
Du ska hålla mig i handen mitt i stan.
Farligt mycket närhet.
Jag blev så van vid att vara hemlig. Inte den man går på middag med.
Då ska jag boka bord.
Dina föräldrar visade dig ju aldrig den villkorslösa kärlek du förtjänar.
Men här är du älskad, ska du veta, vännen.
Här har du ett hem, om du vill.
Marvins tar hand om varandra. Jag vill ta hand om dig.
Det har väl ingen egentligen gjort på bra länge?
God natt, raring.
–Vem har målat de här tavlorna? –Ja, raring, det har...
...din gammel–gammel–gammel– farfar Douglas Marvin gjort.
En sjökapten som fick uppleva mycket sorg i livet.
Du har så mycket att lära om din historia. En annan kväll.
Aglaeca.
Jag hoppades få frid av att lösa mysterierna.
Men allt blir bara värre.
Text: Andreas Eriksson www.sdimedia.com